Tre uker tidligere.
Av og til begynner en film med en scenen uten kontekst-
-som får deg til å undre: "Hvordan skjedde dette?"
Så blir skjermen svart og det står: "Tre uker tidligere."
Her sitter vi i stillhet i en campingbil-
-mens vi kjører igjennom Colorado-
-med en seks meter høy glassfiberhånd oppå taket.
Nå ville det virkelig passe å hoppe til "tre uker tidligere."
Skjønner dere hva jeg mener?
Elroy, har du noe alkohol?
Ikke kikk i sakene mine.
Dette er stua, kjøkkenet og soverommet mitt.
Jeg har aldri tenkt på det slik. Og hagen din er 40 074 km lang.
Fordi det er Jordas omkrets.
Fordi du har ikke et hjem.
Trenger noen vann? Hva burde vi snakke om?
Det ville være spennende om én av oss var skadet på et vis-
-som fikk deg til å lure åssen det skjedde.
Får jeg snakke med deg på tomannshånd, dekan?
Rimelig sikker på at svaret er nei.
Jeg kommer frem.
Da jeg sa meg enig i å frakte denne greia til skolen,-
-nevnte du ikke at seks stykker skulle være med.
Lurer på hva de snakker om.
Hvem vet? De sitter bak denne lydtette vinylen.
Jeg kjører huset mitt utfor et stup.
Vi er ikke her for å snoke eller dømme deg, Elroy.
Du er ikke den første personen som har skitne kopper, CD-ROM-porno-
-og innrammede bilder av deg seg og to raseblandete tenåringer i en park.
Det er ikke det.
All denne vekta.
Det er mulig-
-at jeg feilbedømte bensinforbruket.
Søren, jeg vil kapre campingbilen,-
-men en ugjennomtrengelig sikkerhetsforanstaltning stopper meg.
Bare fortsett å kjøre, du. Ingen trenger å få nyss om dette.
Det siste vi trenger, er panikk.
Er vi tom for bensin?
Ja, den står på tom.
Det er utrolig. Nåla er faktisk usynlig.
-Herregud. -Nåla har forsvunnet.
Den er under plasten, eller kanskje motoren slukte den.
-Slutt å rope. -Slutt å være tom for bensin.
-Du skremmer meg. -Du burde være skremt.
Jeg har kjørt i 25 år og har aldri sett så lite bensin før.
Slutt!
Jeg roper høyere nå så dere er nødt til å stoppe.
Vi har ikke kontroll over bensinnivået.
Vi må fokusere på det vi kan kontrollere.
Er alle mobilene ladet?
-Ja, lad mobilene. -God idé. Smart.
Vi forberedte oss istedenfor å få panikk.
Hvis vi går tom for bensin, gjett hvem som har ladede mobiler?
-Fulladet. -Fullt batteri.
Herregud, slutt å lade mobilene.
Unnskyld meg.
-Hva skjedde? Greit. -Det får ikke du vite.
Vi kommer alle til å dø.
TRE UKER TIDLIGERE
Alle som er for?
Det løser problemet med den gigantiske hånda.
Hvis det ikke er flere saker...
Jeg vil foreslå at et tilbakeblikk starter her.
Nei. Møtet er hevet.
Så ingen "tre uker tidligere"?
Abed, du må slutte å henvise til den fjerde veggen.
-Pent. -Pass på at du ikke oversvømmer den.
Det er den femte gangen du sier det.
Det er ikke relevant i vår situasjon.
Jeg skal undersøke batteriet.
Kan du sende noen eller ikke?
-Vennligst vent. -Nei, jeg kan ikke vente.
Søren.
Når du er nødt til å vente, legg på og ring på nytt.
-Frankie lærte meg det. -Hei, det er meg.
Ja, hun som måtte vente. Ser du åssen det gikk?
-Kan du sende noen? -Vennligst vent.
Du våger ikke.
Når du er nødt til å vente, legg på og ring på nytt.
Jeg kan holde på hele dagen. Vi trenger veihjelp ved...
-Vennligst vent. -Nei, alvorlig talt?
Gjett hvem det er?
Jeg har bare fingre og tid. Trenger veihjelp ved Moffit Pass.
Du kunne ha fortalt meg det for en time siden.
Campingbilen din er full av sprø damer.
Har dere hørt om Armed Forces Day?
Den er visst i dag, og den går ut over oss.
Ja, her er den.
Armed Forces Day. Hvorfor har de den i mai?
Den sitter bare i Memorial Day sin skygge som en militær Hanukka.
Så passende at krigsfeiringene må konkurrere...
-...om den samme måneden. -Og den vi husker, er en minnedag.
Godt gjort av deg å sette søkelyset på dine formeninger.
Armed Forces Day er visstnok den store dagen for kranbilførere.
Det er tre i en 320 kilometers omkrets,
og de går alle på det samme toget.
Kanskje den kommer denne veien-
-om vi tilbyr dem instrumenter?
-Ingen endrer togenes ruter. -De endret Kennedys rute.
Så ring CIA og fortell dem at vi vil myrde presidenten.
Så er vi hjemme til Wheel of Fortune.
Nei, det kommer aldri til å funke.
Vi ble Britta-et. Ja, jeg bruker begrepet også.
Ingen burde klandre seg selv for dette.
Alle burde klandre Frankie.
Hun er årsaken til at vi er her.
Det er dette som skjer-
-når du tar avgjørelser utenfor øyeblikket.
Øyeblikket du befant deg i da du kjøpte ei gigantisk hånd,-
-er jeg stolt over å være utenfor til jeg dør.
Det vil du. Og dette er resultatet av logikk.
Havarert i et fjellpass ved solnedgang
mens vi gradvis fryser i hjel.
Og tvunget til å bestemme, i bakhodene våre, sånn i tilfelle,-
-hvem vi skal spise først. Annie. Det handler bare om biologi.
-Hva? -Craig.
Hånda som knuser livene våre, handler ikke om å leve i øyeblikket.
Du kjøpte den med penger vi ikke har.
Ingen vet hvorfor. Og din siste idé er-
-å henge en plakat hvor det står: "Gi en hånd til hjernen din" på den.
"Gi hjernen din en hånd." Du får det til å høres dumt ut.
Det er over, Craig. Du er heldig at du har Frankie,-
-og at hun fant en snåling... Unnskyld.
En større snåling på eBay som ville betale kontant for den.
Dette er mye fortelling. Vi trengte kanskje ikke et tilbakeblikk.
Abed, sa ikke du at du visste at dette ikke er et tv-serie?
I sesong to, mener du? Jeg kan endre mening.
Kan serien ikke handle om at du sier at det er en tv-serie? Det er dumt.
-Du er dum. -Gå bak.
Gå og sitt alene bak.
-Hva gjør du? -Hva er det som feiler deg?
Jeg er lei av det. Det er og er ikke en serie.
Min serie, din serie. God serie, dårlig serie. Jeg er lei av det.
Jeg vil ikke høre ordet "serie" igjen.
Serie, serie, serie. Er det en serie?
Så nå er det en serie om dette?
Det er mye verre. Abed, kom tilbake.
-Abed, kom tilbake. -Jeg er ikke lei for det.
-Det er ikke godt å være tilbake. -Hva i helvete var det der?
Batteriet er dødt.
-Oversvømt? -Winger, hjelpe meg...
Campingbilen har to batteri, et hovedbatteri og...
Et reservebatteri.
Vi overbelastet systemet og tok livet av hovedbatteriet.
Reservebatteriet har tre, fire timer...
Med strøm igjen.
Vi må ta et valg. Og Jeff kan forklare det valget.
-Det er din campingbil. -Du brydde deg ikke om min serie.
Abed, vi støtter deg.
Hvis du støtter deg selv, er det smålig.
Vi kan vente i et par timer og håpe at hovedbatteriet lader seg selv.
Hvis ikke, må vi overnatte her.
Og reservebatteriet vil gi oss varme.
Vi skal ikke overnatte her. Hva er det andre valget vårt?
Jeg kaller det "handlingsplanen vår".
Jeg kobler reservebatteriet til motoren
og håper at jeg klarer å starte den.
Hvis ikke, blir det ei kald natt.
La oss bytte batteriene. Et godt demokrati.
Kan ikke reservebatteriet dø også?
-Det er en mulighet. -Det er mulig.
Men det kommer nok til å gå bra. Reservebatteriet driver bare boligen.
Vi har ikke brukt lysene.
Og alle har selvsagt lært å ikke lade mobilene sine.
Hvorfor kikkere dere på hverandre?
Og hvor er mobilene deres?
Jeg har begynt å tro det utenkelige.
At til tross for alt vi har opplevd,-
-finnes det en vampyraktig orgie av personlige dingser i campingbilen-
-som suger til seg den gjenværende strømmen.
Jeg finner trøst i det faktum at ingen løper for å koble ut noe.
Vet dere hva?
Ikke si noe.
Jeg skal bare...
...slå på lysbryteren.
Det er noe positivt med dette.
De fleste våpen krever ikke strøm.
Har dere tenkt å spise meg først?
Hører dere de sirissene?
Dette ville være et utfordrende sted å øve på stand-up-komedien din.
Jeg leide Hotel Rwanda i går kveld. La meg bare si:
Passer ikke til stevnemøter.
Hvordan ville Arnold Schwarzenegger høres ut om han ble bitt av Dracula?
TRE UKER TIDLIGERE
Alle som er for?
Det løser problemet med den gigantiske hånda.
Jeg vil igjen påpeke at vi trenger et tilbakeblikk.
Hva mener du med "igjen"?
Jeg gikk på limpinnen. Møtet er hevet.
Hvorfor kaller vi dem albuer? Hvorfor ikke armknær?
Tøft publikum.
Jeg deler ut teppene så de med det laveste wattforbruket får først.
Personen som drepte oss mest,-
-vil altså dø først, og det er rettferdig.
Ikke sant, Britta?
Jeg kan ikke være så sint hele natta.
Familien min har hjerteproblemer,-
-og dere er ikke verdt det.
-Beklager. -Det er ok.
Jeg forårsaket situasjonen da jeg ikke fylte bensintanken.
Og den skilleveggen skaper mistillit.
Jeg er lei for det også.
Det er storsinnet av deg, Elroy.
Og vi er lei for at de normale mobilene våre ødela-
-den skrøpelige campingbilen din.
Jeg er lei for den unnskyldningen.
Jeg skal prøver å være en bedre gjest.
Beklager, jeg har forsøkt å hoppe til tre uker tidligere.
-Det føles som vi trengte det. -Jeg må be om unnskyldning for noe.
Dere husker kanskje da det virket som vi hadde kjørt over et stinkdyr.
-Du ruset deg. -Du røykte pott.
Jeg husker at jeg tenkte: "Jeg lyktes med dette."
Fordi du var ruset.
Og du trodde vi kjørte over fartsgrensa-
-fordi du "så igjen den samme fuglen."
TRE UKER TIDLIGERE
Alle som er for?
Det løser problemet med den gigantiske hånda.
La meg forklare hvorfor vi trenger et tilbakeblikk.
Én liten ting før du begynner.
Møtet er hevet.
Abed, når de hopper til tre uker tidligere på tv,-
-reiser de ikke i tid, din tosk.
Ok, min tur til å be om unnskyldning.
Jeg har tenkt en del på det.
Jeg beklager at jeg ikke spurte hva folk ville ha før jeg kjøpte snacks.
-Ærlig talt? -Så flott.
Det er det verste jeg har gjort på turen.
-Jeg har vært så flink. -Hun har vært det.
Du har vært det.
Jeg har ikke vært det.
Jeg burde ikke kjefte på dekanen foran dere. Det er uprofesjonelt.
Du er ok, Frankie. Vi klager ikke.
Jeg tilgir dere alle.
Det løser problemet med den gigantiske hånda.
Vi bestemmer oss for å dra i første akt.
Andre akt ender katastrofalt. Tredje akt er hjemkomsten.
Men vi reiser ikke før om et par uker.
Historien begynner mens vi er på reisa.
Så slutten på akt én er katastrofen.
Så noe verre må skje i akt to.
Med mindre akt én er et tilbakeblikk-
-så historien begynner nå i stedet.
Du tilgir oss?
Så absolutt.
Din dritt.
-Unnskyld? -Dere?
Du tar aldri ansvar. Du er et barn.
Da er du en barnemishandler. Nei, det er ikke kult, Annie.
Du sa aldri: "La hånda mi være. Jeg liker den. Jeg vil beholde den."
Fordi alle klagde.
Hvorfor er du ikke margløs når resten innrømmer sine feil?
Jeg er lei for det. Jeg er en dårlig dekan.
Du sier bestandig det. Det er ikke en unnskyldning.
Abed, ti stille. Ha tilbakeblikket ditt, du.
Og du må si at du er lei for at du kjøpte ei gigantisk hånd.
Og si det uten å gråte.
Jeg er en voksen mann. Og du kan ikke hindre meg i å gråte.
Dere er en gjeng med bøller. Jeg ber om unnskyldning slik jeg vil.
Og jeg er ikke lei for det.
Jeg elsker min gigantiske hånd.
Vi skal ikke selge den.
Det er som å opplære en valp.
Ku alle instinktene deres om å tillate ham å sove med oss.
Kaldt.
Jeg snakker om campingbilen. Jeg bryr meg ikke om dekanen.
Abed, ikke følg...
Sendte de deg ut hit for å være slem?
Bra. Jeg klarer ikke å gråte mer med mindre jeg får en Pedialyte.
Her.
Ganske trøstende.
Vi kunne ha satt den utenfor kunstinstituttet.
Eller biologiinstituttet. Eller sløyden om vi fjernet én finger.
Du hører ikke til her oppe.
Du forstår det, du, Abed? Du forstår hvorfor hånda er viktig.
Jeg vet hva historien mangler, og akkurat nå er det en katastrofe.
Flott.
Den eneste som støtter meg, er han som spiller sjakk med folks liv.
-Ikke rør deg. -Hva i helvete skal vi gjøre?
Ha et tilbakeblikk med meg.
Jeg forberedte et tilbakeblikk for tre uker siden. Ved begynnelsen.
Lukk øynene og konsentrer deg.
Det løser problemet med den gigantiske hånda.
Det er noe vi må diskutere.
Når vi fester hånda til taket, må dere bruke ekstra tykke reimer.
-Ekstra tykke. -Ekstra tykke reimer.
-Forsterkede. -Møtet er hevet.
-Ekstra tykke reimer. -Ekstra tykke reimer.
-Det burde gjøre susen. -Hva burde gjøre susen?
-Reimene er ekstra tykke nå. -Nei, det skjedde ikke.
Gjorde det ikke?
Falt noe nettopp ned fra taket?
Det er et dumt spørsmål, Annie.
Noe falt opplagt ned fra taket. Spørsmålet er hva det var?
Abed, hvor er dekanen?
Søren. Kom igjen.
Én, to, tre.
Forsiktig, forsiktig.
Hvordan løfter man en gigantisk hånd uforsiktig?
Vet du hva, Annie?
-Hold ut, dekan. -Vi er lei for det. Vi elsker deg.
Dere kan drite og dra.
Det er mitt hus.
Vi er ikke lei for det. Vi hater deg.
-Kommer vi til å fryse i hjel? -Jeg vil ha hånda.
Glassfiberen vil ivareta kroppsvarmen min.
Jeg blir tent av det der.
Temperaturen reduserer immunforsvarene våre-
-i en verden som er full av snåle folks uvaksinerte babyer.
Dere får leve med det.
Jeg går rundt og sjekker om han har låst den døra også.
Det hjelper sikkert ikke å si det høyt,-
-men jeg tenker verbalt.
Jeg vet ikke om jeg har en idé før jeg har sagt det.
De burde lage fjellstøvler med et kompass festet til tåa.
Vi er lei for det, og vi elsker deg?
Bra bruk av spørsmålstegnet, Britta. Klarer du ikke å late som engang?
Vi er lei for det, og vi elsker deg.
Veldig realistisk, Annie.
Du er en ekte sosiopat.
Jeg så hvem du er da det virkelig gjaldt.
Abed er det eneste mennesket, og alle skjønner hvor ironisk det er.
Jeg mente det ikke ille.
Dere har et forhold. Du må snakke med ham.
Du er alene i målsonen med ballen.
Jeg setter pris på at du erkjenner min
kjærlighet for idrett og sarkasme.
Men jeg tok nesten livet av ham.
Jeg var så besatt av planlagte tilbakeblikk-
-at jeg ikke fokuserte på denne historien.
Hva var den?
En gjeng i en campingbil? Og jeg gjorde som C. Nolan?
Der ser du.
Nå kan du glemme-
-det dumme tilbakeblikket og være en helt i stedet.
Ved å hjelpe oss nå.
Snakk med dekanen som et menneske.
-Min historie. -Det er din historie.
Da setter vi i gang.
-Hvis det ikke er flere saker... -Jeg foreslår å bruke tilbakeblikk.
-Ikke gjør det, Abed. -Takk, Abed.
Slutt. Skjerp deg.
Jeg har fått for mye av gimmicken. Jeg vet ikke hva som er virkelig.
-Du lyver. Du nyter dette. -Slutt. Hva er det som går av deg?
Hvorfor sjokkerer dette deg?
Du kan prøve å få ham til å gjøre noe normalt.
Abed, hør.
Dette er et tilbakeblikk.
Historien tar sted i fremtida.
Du hoppet tilbake hit for å hjelpe oss.
Det var ganske bra.
TRETTI GALAKTISKE TIDSENHETER SENERE
Trist det som skjedde her for så mange centoner siden.
Så trist. Det kunne ha vært forhindret.
Romvismann Abed,-
-kan du reise tilbake i sinnet ditt og redde arten vår?
Jeg kan det.
Jeg er romvismann Britta.
Hva snakker dere om?
Jeg er her nå, barn. Alt kommer til å ordne seg.
-Dekan. -Abed.
Jeg vet den gigantiske håndas betydning.
Ei hånd har to funksjoner: å gripe og å slippe ting.
Uten disse kreftene, er den verdiløs.
Som babyer griper vi alt vi får tak i,-
-for å kontrollere det, smake på det-
-og stikke det i et annet barns øye.
Men tiden vi bruker på å kontrollere vår egen verden,-
-er tid vi bruker på å gi slipp på andre.
Idéer, historier, stolthet,-
-jenter i myke gensere, videospill, nudler med smør...
Griper du tak i én ting for lenge, er det mye du aldri får holde.
Den gigantiske hånda er en invitasjon-
-til å styrke vår egen evne til å holde fast ved ting.
Og til å gi slipp på ting.
Jeg er lei for det.
-Dummen. -Jeg hater deg litt.
Dørene var låst på den siden også.
Det tok lenge nok.
Jeg lyver om jeg påstår at jeg ikke bæsjet.
Så kan du lyve?
Ja visst. Det kan jeg godt.
Jeg klappet til deg.
TRE DAGER SENERE
Hvor har du vært?
Jeg er dekt av fjær fordi...
IKKE GRIP FOR HARDT
Dette er Blake, fyren som skal kjøpe den gigantiske hånda dere selger.
Jeg ringer for å bekrefte adressa mi.
Vi bor i enden av en lang oppkjørsel-
-som mange ofte tror er en vei.
Det er mange timer siden vi egentlig skulle møtes.
Igjen, det er Blake med en "B."
Han som kjøpte den gigantiske hånda.
Ha det.
-De kommer ikke. -Jeg la igjen en beskjed, Karen.
-Hva skal du gjøre...? -Med den gigantiske klokka?
Jeg planlegger ikke fiaskoer.
Har du prøvd å planlegge en suksess?
Må alt du gjør, ha...?
Nei, fullfør setningen din.
Fullfør setningen.
Er jeg nødt til å handle-
-gigantiske ting på nettet?
Det er ikke det det handler om.
Det handler ikke om ei gigantisk hånd eller klokke...
-Ikke gjør det. -Det handler om en normal sønn...
...som forsvant.
Og det er min skyld-
-fordi jeg ga han en gigantisk drage.
Hvorfor skjønte du ikke det?
Hvorfor fortsetter du å kjøpe gigantiske gjenstander-
-når de kostet sønnen vår livet?
Han forsvant. Han forsvant.
De fant aldri liket hans. Så han venter der oppe ennå.
Han venter på en bedre pappa-
-med en større hånd.
Ærlig talt?
Men hvorfor ei klokke?
Jeg tenkte den ville se kul ut.
Jeg skal gå tur med hunden-
-og omsider forlate deg.
Jeg skal legge klokka i garasjen.
Og antagelig slutte å dusje.